Válaszok Dr. Takács György és Dr. Zombory László
Ph.D. disszertációval kapcsolatos
kérdéseire és észrevételeire

Mindenekelőtt szeretnék köszönetet mondani Dr. Zombory Lászlónak és Dr. Takács Györgynek alapos munkájukért, konstruktív és segítőkész észrevételeikért és megjegyzéseikért, melyekkel hozzájárultak disszertációm szakmai igényességének és olvashatóságának növeléséhez.

Először a mindkét bíráló által felvetett kérdéseket válaszolom meg, később térek ki a személyhez köthető megjegyzések elemzésére.

Mindkét bíráló nehezményezte, hogy a tézisfüzetben szereplő tézisek és a disszertációban szereplő tételek nincsenek összhangban egymással, számozásuk különböző. Az olvasó nehezen találja meg a tézisekhez tartozó leírást a dolgozatban, illetve a disszertáció olvasása közben sem egyértelmű, hogy bizonyos részek mely tézisekhez köthetők. Ennek okait az alábbiakban részletezem. Jó megoldásnak tartom Dr. Zombory László javaslatát, miszerint az egyes szakaszok végén egy összefoglaló alfejezetben a szakaszhoz rendelhető téziseket verbálisan és szám szerint is soroljam fel. E módosítást a beadás előtt elvégzem majd. A javasolt megoldás „inverzét” is meg kívánom csinálni, azaz a tézisfüzetben minden tézisnél fel fogom tüntetni, hogy a disszertáció mely oldalain/fejezetében találja a részleteket az olvasó. Remélhetőleg e két módosítás jelentősen javítja majd dolgozatom érthetőségét.

A disszertáció tételei és a téziseim közötti összhang hiányára magyarázatként az alábbi indokokat tudom felsorolni.

Valóban szerepelnek olyan tételek a dolgozatban, amelyekre nem épül tézis. Bizonyos tételek – bár a dolgozatban szereplő bizonyításuk saját munka – eredetiségében nem vagyok biztos (3.2. tétel, 3.3. tétel), így jobbnak láttam nem saját eredményként feltüntetni őket.

A másik oldalról tekintve a dolgot valóban vannak téziseim, amelyek nem jelennek meg tétel formájában a disszertációban. Ennek oka az, hogy a tételek megfogalmazásakor a matematikai alapon igazolható állítások nevesítésére törekedtem. Azon téziseim, amelyekhez effajta analízis nem kapcsolható nem szerepelnek tételként a szövegben (pl. 3.1. tézis).

Bizonyos téziseimet feldaraboltam több tételbe (pl. az 1.1-es tézis bizonyításához szükségesek a 3.4. lemma, 3.6., 3.9. és 3.10. tételek), hogy rövidebben bizonyítható állításokat kapjak. Véleményem szerint a rövidebb bizonyítás könnyebben emészthető tartalmat biztosít.

Dr. Zombory László disszertációmhoz fűzött további megjegyzéseivel egyetértek, a jelzett hibákat javítani fogom.

Az alábbiakban felsorolom Dr. Takács György további észrevételeit, illetve kérdéseit, és meg is válaszolom azokat.

A dolgozat szedése: a bíráló kifogásolta hogy 54 sor jelenik meg oldalanként, amit túl soknak tart. Sajnos a dolgozat terjedelmét és a Kari Doktori Bizottság előírásait (a dolgozat hossza nem lépheti át a 100 oldalt)figyelembe véve a betűméretet, vagy a sorközt növelni nem tudom.

Téziselemekhez kapcsolódó publikációk: csak olyan téziseket mondtam ki, amelyeket szerzőtársaim is saját munkámként fogadnak el. A hivatkozott irodalmakban szereplő társszerzők más, itt nem ismertetett eredményekkel egészítették ki a cikkek tartalmát, vagy (ahogyan a konzulensek esetében) szakmai útmutatásukkal segítették a cikk létrejöttét.

A javasolt struktúra a mai csúcs-DSP-kben megvalósítható, ám az ilyen berendezések tápellátását nem képesek megoldani a mobilkészülékek akkumulátorai. Mi erre a javaslat? A javasolt többfelhasználós vevő mobilkészülékekben történő alkalmazását nem látom megoldhatónak a közeljövőben. Inkább a bázisállomások detekciós hatékonyságát javíthatjuk velük, ahol a tápellátás biztosítása nem jelent akadályt. Véleményem szerint az uplink mindig rosszabb csatornát jelent, így elsősorban ott számíthatunk a többfelhasználós vevőalgoritmusok megjelenésére.

Az 5.4. ábrán nem látszik, hogy a nagyobb szórású zajjal jobb eredményt lehet elérni. Miért? A problémát a két, egymás mellé rajzolt ábrán alkalmazott eltérő osztásrendszer okozza. Míg a bal oldalin –10 és –110 közötti értékeket ábrázoltam, a jobb oldalin +20 és –120 közötti értékeket találhatunk. A végleges verzióban korrigálni fogom ezt a hibát, hogy az ábrák összehasonlíthatóvá váljanak. A numerikus értékek ismeretében kijelenthetem, hogy az állítás igaz.

A konklúzió lényegesen nagyobb terjedelmet érdemelne. Valóban túlságosan rövid lett az összefoglaló, lényegében azért, mert szűkszavúan próbáltam összegezni az elért eredményeket, illetve a lehetséges jövőbeli kutatási feladatokról sem írtam sokat. A tézisfüzet összefoglalóját alapul véve az értekezés utolsó fejezetét kiegészítem a dolgozat beadása előtt, hogy annak hossza méltó legyen a disszertációhoz.

Budapest, 2005. február 9.

____________________

Jeney Gábor

2

i

1999-02-08T09:57:00

Gábor Jeney

Gábor Jeney